- Lad mig være. - Kom nu.
Lad være!
Jeg kan vinde, det kan du ikke. Du er en taber.
Mål!
Mål! Ja! Skal vi tage et spil til?
- Jeg er træt af dine barnlige spil. - Du er bange for at tabe.
Så spiller jeg bare alene.
Hallo? Ja.
Jeg er lige trådt ind ad døren, jeg e-mailer det om fem minutter.
Ja, fint.
- Er du færdig med artiklen? - Stort set, hvad med dig?
- Den nye medicin kræver flere forsøg. - Flere? Stakkels marsvin.
- Har I to lektier for? - Ja.
Hvordan går det med hånden? Gør den stadig ondt?
Surmuler du stadig? Det er den koncert, hun vil til.
Jeg har allerede sagt, at jeg skal arbejde sent den aften -
- og far har et møde på avisen, du må se efter Mark.
- Igen? - Ja.
- Jeg kan godt være alene. - Emnet er uddebatteret.
- Og du er for ung til koncerter. - Alex og Rose må godt.
De er to år ældre, der er forskel.
I stedet for at tænke på at feste, burde du læse.
Jeg er ligeglad med, hvad de gør, jeg ved hvad der er bedst for dig.
Far!
Jeg får aldrig lov til noget! Hold op med at spille det spil!
Råb ikke. Sig hvad du vil, i stedet for at hyle som en femårig.
Emma!
Lucy!
Jeg ved ikke, hvad der sker. Ring efter en ambulance, skynd dig!
Jeg skal bruge en ambulance, min datter har et anfald.
Ja, Emma Evans.
Har I talt om, hvad der skal ske med skolen?
- Og? - Vi synes begge to, det er for tidligt.
Formentlig næste år. Det vigtigste lige nu er, at du får det bedre.
Davs.
Hvordan har min yndlingssøster det?
- Noget nyt? - Nej, John taler med lægen nu.
Der er far.
Davs, Chris, godt nyt.
Alle prøverne var negative.
Det lyder utroligt, men de aner ikke, hvad der forårsagede anfaldet.
- Hvad skal vi så? - Håbe på det ikke sker igen.
Hvordan har du det, Emma?
- Emma? - Jeg har det fint.
Du skal ikke være nervøs, Gud lader ikke noget dårligt ske dig.
Jeg henter noget mere at drikke.
Emma har vist besøgt dig flere gange i år.
- Jo, hun hjælper med at servere. - Har hun nævnt, at hun er deprimeret?
Hun er teenager, hun vil bare i skole som sine venner.
Men...det ved I.
Måske begår vi en stor fejltagelse.
Hun trænger til jævnaldrende.
Vi har diskuteret det til hudløshed. Du kender statistikken.
Børn, der undervises hjemme, klarer sig bedre.
Emma er ikke en statistik.
Hun er vores datter, og hun er ulykkelig.
Når hun bliver ældre, vil hun takke os, vent og se.
- Hører du efter? - Ja, mor, du skal ikke være nervøs.
- Davs. - Davs, hvordan gik det hos lægen?
- Fint, det var ikke noget. - Davs, Emma!
Davs, faster.
- Du gik glip af en fed koncert. - Det var synd, du ikke fik lov.
De burde slappe lidt af. Er der noget galt?
Undskyld. Mor er skør, hun behandler mig som om jeg er min lillebror.
Jeg smutter. Når min eksamen er overstået, holder vi fest.
- Pas på dig selv. - Vær sød ved mor.
Vi ses.
Hvad laver du her? De venter på dig.
Lad mig se jeres fransklektie.
Oui, monsieur.
Flot, Mark. Emma?
Hvorfor er den ikke færdig? Hånden er ingen undskyldning længere.
Jeg skal på toilettet.
Du kan blive fri.
- Søs? - Har du ikke lært at banke på?
- Døren stod åben. - Så er det vel min fejl.
- Hvad er der? - Du skrev på spejlet og dine øjne...
Du gjorde mig bange.
Skrid, dit lille skid.
Tillykke med fødselsdagen, kusine. Jeg har en gave til dig, hyg dig.
Emma? Jeg må tale med dig. Kommer du ned på mit kontor?
Ja, jeg kommer.
Emma.
Hvad er der i vejen?
- Sig det nu. - Lov, ikke at sige noget til Alex.
Min forældre vil have mig til psykolog.
Er det det hele? Der er masser på skolen, som går til psykolog.
Jo, men ham, jeg skal tale med, er virkelig skør.
- Ja? - Han hypnotiserer en.
Hvad hvis jeg fortæller ham, om det, jeg laver?
Det kan vi let klare, hvis du vil have det.
Jeg dæmper lyset lidt.
Sådan, meget bedre.
Nu kan vi begynde.
Hvis der er noget, du ikke vil tale om, behøver du ikke gøre det.
Jeg vil have dig til at føle, at du slapper af.
Din forældre har fortalt, de underviser dig hjemme.
Men at du hellere vil i gymnasiet med dine jævnaldrende, passer det?
Ja, det er rigtigt.
- Ligger du godt? - Ja.
- Gør hån den ondt? - Ikke mere.
- Hvad skete der? - Jeg gled på badeværelset.
Spejlet faldt ned, og jeg skar mig.
Emma? Emma, har du det godt?
Ja, undskyld.
Godt, nu vil jeg bede dig koncentrere dig om min finger.
Sådan, koncentrer dig. Se på min finger.
Se på den, sådan.
Slap af.
Dine arme er tunge, dine øjenlåg er tunge.
Dit hjerte slår langsommere, fint.
Dine arme er tunge.
Du har lyst til at sove.
Fint.
Føler du dig lykkelig, Emma?
Emma?
Vågn op!
Du er ikke gal.
Hvordan har du det?
Det, der skete i dag, var ikke din skyld.
Det ved du vel?
Hvis du vil tale om det, eller noget som helst...
Din stemme, fyren fik en hjerteanfald på grund af det, du sagde.
- Du gik lige i struben på ham. - Jeg var i hypnose, jeg husker intet.
Slet ingenting?
Føler du dig lykkelig?
Jeg aner ikke, hvad jeg gjorde.
Hvad er der? Tror du, jeg kan dræbe folk ved at tale til dem?
Er det hele bare en tilfældighed?
Hvad laver du?
- Jeg trykkede på den forkerte knap. - Du slettede det. Hvorfor?
- Undskyld, det var ikke med vilje. - Helt ærligt, hvad har du gang i?
- Jeg sagde jo, jeg var ked af det. - Jeg har time nu, vi tales ved.
- Vil du prøve? - Nej.
Hvad er der i vejen med Emma?
- Der er ikke noget galt. - Hun er underlig.
- Bare vent, til du bliver teenager. - Jeg bliver ikke sådan.
Det får vi at se.
Emma, hvad er der sket?
Emma, der sker ikke noget.
Tag det roligt.
Davs, det er Christopher. Din far ringede, han og din mor er bekymrede.
- Har du det godt? - Der er jo ikke noget galt med mig.
Hvis du vil snakke om noget, ligegyldig hvad, så lov mig at ringe.
Det skal jeg nok, farvel, onkel.
Himlen og jordens Skaber...
Stop det nu!
Præst involveret i -
- i teenagers død.
Beslutningen er tunet.
Ærkebiskoppen har besluttet at suspendere præsten.
Din morgenmad er færdig.
Forleden dajeg så onkel... huskede jeg, hvad der skete.
- Har han talt med dig om det? - Nej, ikke ret meget.
Jeg har kun hørt ham sige, at han savner at lede messen.
Det var en hård tid for ham.
- Tror du, den pige var besat? - Djævlen eksisterer ikke.
Pigen var bare meget syg.
- Så var det hans skyld, at hun døde. - Det var ikke det, jeg sagde.
Chris gjorde, hvad han kunne for at hjælpe hende på sin måde.
- Varer det længe? - Jeg er i bad, jeg er ikke færdig.
Luk mig lige ind, jeg skal hente noget.
Vent, til jeg siger til.
Værsgo.
Lad os se, om du stadig er kilden.
Hvad er der?
Lad være med det der. Jeg kan ikke lide det.
Nej, gå ud!
Davs, skat, har du det godt?
Hvad er der sket?
Hvad er der?
Emma?
Emma, er du der?
Nummeret, du har tastet, er i øjeblikket utilgængeligt.
Hvad har du lyst til, Miriam? Lidt af det hele?
Hvordan går det med dig, Rufus?
Jeg tror dig, eller rettere, jeg tror på, at du tror, det passer.
Emma...
Eksorcisme er en alvorlig affære.
For det første skal jeg have tilladelse fra stiftet.
Og hvis jeg spørger, ville de sikken nægte mig den.
På grund af det, der skete med pigen?
Du vil bare ikke hjælpe mig.
Jo, jeg vil, men...
Godt, men du må stole på mig.
Her, tag det.
Rolig, der sker ikke noget. Det er i orden.
Kan du klare det?
- Tror du mig nu? - Ja.
Ved dine forældre, du er her?
Jeg kan ikke hjælpe dig uden deres tilladelse, du er for ung.
Mor lader mig aldrig gøre noget, det ved du.
Ja.
Jeg lyver ikke, vi legede en leg for at påkalde Djævlen.
- Hvad fik jer til det? - Jeg ved det ikke.
Men noget ondt kom ind i mig den aften.
Jeg er bange for, at den vil tvinge mig til at...
- Til hvad? - At skade mig selv.
Eller Mark, eller jer.
Jeg er ked af det, men jeg tror ikke på det.
Din mor har ret, det giver ingen mening.
Vi finder en ny psykolog, det er det, du har brug for, ikke en præst.
Der er også noget andet, vi har overvejet.
Vi ville foretrække, at du fortsætter hjemmeundervisningen.
Men hvis du vil, kan du gå på Roses skole næste år.
Er du ikke glad?
Jo, jeg er bare træt.
Oh, ånder, hvis I er der, så giv os et tegn.
Hvad? Bevæger du den?
- Din skid. - Jeg er Djævlen.
- Vi må have Emma på hospitalet igen. - Vi bør ringe til Christopher.
Det var ham, der satte hende griller i hovedet.
Jeg burde aldrig havde ladet hende gå derhen.
Hvad, vi tror på, er irrelevant, Emma tror på det.
Hør for en gang skyld på mig.
Du har selv sagt, at placebo virker, fordi patienten tror på det.
En eksorcisme er måske den placebo, Emma har brug for.
- Det er noget helt andet. - Vi må gøre noget.
Jeg er for træt til det her, godnat.
Pis!
Jeg tror, dine forældre har ret. Onde ånder eksisterer kun på film.
- Du er bare bange. - Nej, jeg er ikke.
Hvad så? Tror du også, jeg er sindssyg?
Jeg tror, din onkel har sat dig griller i hovedet.
Katolikker elsker den slags pis, det er din fars skyld. Han giftede sig med en.
Mor tror ikke engang på Gud.
Hele hendes familie er katolikker, hun har det i blodet.
Det har du også.
Nej.
Det skal nok gå alt sammen.
Tag det roligt.
Det skal nok gå.
Lad være at være dum.
Jeg vidste, du var en lebber. Jo, en beskidt lille lebber.
Dumme ko!
- Hvad skete der? - Rend mig!
- Rose, hør på mig... - Du rør mig ikke!
Du bløder.
- Emma. - Skynd dig væk, løb!
Jeg er virkelig ked af det.
- Hej, Alex. - Rose sagde, I skændtes.
- Sagde hun ikke hvorfor? - Hun ville ikke sige noget.
- Hvad skete der egentlig? - lngenting, det var fjollet.
Mine eksaminer er overstået om nogle dage, så taler vi om det.
Skynd dig lidt med gulerødderne.
Det her bliver godt.
Er det ikke længe siden, vi to har lavet mad sammen?
Du kunne godt lide det som lille.
Din yndlingsbeskæftigelse var at bage småkager.
- Jeg troede, du spillede fodbold. - Far var bange for, jeg blev forkølet.
Tager du tallerknerne?
- Vil du hellere lave mad? - Dybe eller flade tallerkner?
Flade.
Mor!
Emma, du godeste!
Hvad er der galt? Stop det der.
Hvad foregår der...? Hold om anklerne, så hun ikke slår sig.
Der sker ikke noget, skat, tag det roligt.
Rolig, det skal nok gå alt sammen.
Chris, det er John. Jeg ringer fordi...
Jeg vil bede dig komme. Det drejer om Emma.
Du må hjælpe os.
Jeg har et par regler, jeg er nødt til at bo her, til Emma er rask.
Hvis der skulle ske noget, vil jeg ikke være for langt væk.
Marks værelse er ledigt. Du kan sove der.
Vi sender Mark over til faster Sarah.
Undervisningen må vente lidt.
Anden regel: Ingen spørgsmål.
Jeg fortæller kun det, I har brug for at vide, og I må ikke deltage.
Djævlen er dygtig til at lyve.
Min tro hjælper mig til at skelne mellem sandhed og løgn, men uden tro«
- er det for farligt.
Og ingen må vide, jeg er her. Ikke engang din søster.
Har du snakket med Alex eller Rose om det, der er sket?
- Nej. - Godt, lad være med det.
Gå bare i seng, hvis du vil, vi begynder i morgen tidlig.
Godnat.
Der er en ting mere.
Jeg vil godt filme alt det, der sker under eksorcismen.
Hvis stiftet hører, hvad jeg laver, skal de vide, der var en god grund.
- Det er nok det bedste. - Godt, så begynder vi i morgen.
Er du sikker på. du vil det her, Lucy?
Du skal ikke være nervøs, Gud overlader ingen til ondskab.
Alt er parat.
Der er ikke noget at være bange for. Du husker nok ikke noget bagefter.
Sid ned.
De skal bare forhindre at du skader dig selv.
Sæt foden ned.
Vie-vand.
Cirklen forhindrer dæmonen i at bruge dig til at skade nogen udenfor den.
Hvis jeg havde stiftets støtte, gjorde vi det her på indviet jord.
Der er djævlen svagest.
Du skal ikke være nervøs, cirklen bør holde ham i skak.
Morbror...
In nomine Jesu, exorcizo te. In nomine Jesu, dice noomen tuum.
In nomine Jesu, si es hic manifesta te.
In nomine Jesu, exorcizo te. In nomine Jesu, dice noomen tuum.
In nomine Jesu, si es hic manifesta te.
'Vig fra mig, Onde. Jeg følger Guds bud.
Hjælp mig til frelse, så jeg altid kan følge dine bud.
Thi forgæves er deres bedrag.
I Faderens, Sønnens og Helligåndens navn. Amen.
- Hvordan har du det? - Jeg kan ikke huske noget.
Jeg er bare enormt træt og har ondt i hele kroppen.
- Hvad skete der? - Det er mellem mig og Emma.
Og Gud.
Det her er absurd, der må være en ikke-teologisk forklaring.
Nogle præster siger, Djævlen kun er et billede på ondskab.
Djævlen kræver ikke, at biskopper tror på ham, for at eksistere.
- Og i Jesus Kristi... - Fader Taylor. Stop det her nu.
VI tager Anna, det er gået for vidt. Beslutningen er truffet.
Sofia, det er for tidligt, at lade dem ikke tage hende. Tænk på din datter.
- Du rører hende ikke. - Fadenu
Lad dem ikke tage mig.
Herre, hjælp denne uskyldige pige. Tillad ikke, at de sejrer...
Tror du, jeg dør, ligesom hende pigen?
Anna var ikke død, hvis jeg havde fået lov at fuldføre det, jeg indledte.
Morbror, der er noget, jeg ikke har sagt.
Jeg tror, det er vigtigt, men du må love ikke at sige det til far og mor.
Selvfølgelig.
Hvor længe varer det?
Ja, det er i orden.
Jo, jeg har det fint. Vi ses om lidt.
Farvel.
- Far! Far! - Ingen hører dig!
- Nej, John! - Det gør ondt, bind mig op.
Det her er galskab. Du hørte hende, det gør ondt.
Du forstår det ikke, det var ikke Emma, der talte.
Du kan være så hjælpsom, farmand. Elsker du mig? Gør det ondt?
- Slip ham. - Dit svin!
Skide præst!
Forstår I nu, hvorfor jeg bad jer blive udenfor?
Den ting inde i Emma er ekstrem dygtig til at manipulere.
Man må aldrig stole på ham.
- Jeg kan vise jer videoen. - Nej, det er ikke nødvendigt mere.
Det er bedst, hvis Emma aldrig får at vide, hvad der skete i dag.
Hvis I stadig ikke stoler på mig, kan jeg finde en anden præst.
Undskyld, jeg ikke troede på dig.
Jeg beder dig, hjælp hende.
Hjælp hende.
- Hej,Alex. - Er du her allerede? Jeg kommer snart.
- Har du set Emma? - Nej, er hun ikke på sit værelse?
Nej, jeg har ledt alle vegne.
Har du nogen ide om, hvor hun kan være?
- Husker du ikke, hvad du kaldte Rose? - Når jeg bliver sådan, er alt son.
- Tror dine forældre på det lort? - Det er ikke lort.
Ligegyldig hvad, kan det her ikke fortsætte, du må tage med mig hjem.
- Mor kan sikken finde en løsning. - Morbror forbød mig at tale med nogen.
Han er fanatiker, efter det med pigen burde han have været forment adgang.
Siger du det til din mor, ender jeg i et galehus.
- Jeg er ikke sindssyg. - Du er kun 15.
Du ved det ikke, men din morbror har hjernevasket dig.
Det sagde Rose også, men jeg er ikke idiot, selvom jeg kun er 15.
- Det var ikke det, jeg mente. - Du var ligeglad med alderen...
Da du gjorde det med mig.
- Hvad? - Til min fødselsdag. Har du glemt det?
Nej, jeg var høj, jeg husker ikke en skid.
Alex?
Alex? Alex?
Alex? Alex!
Nej, Alex!
Ulykken var min skyld. Og kakerlakkerne var ikke virkelige.
Det kunne du ikke vide. Og det var ingen ulykke.
Djævlen lever af lidelser, det er sådan, han får sin styrke.
Og han nyder at pine dem, du elsker højst.
Han udnyttede dig.
Du må ikke fortælle andre, hvad der sker med mig.
Og sørg for ikke at være alene med nogen, der betyder meget for dig.
- Hvordan har Alex det? - Bedre, der er ingen rygradsskader.
Men der går flere uger, før han kan gå igen.
- Må jeg gå ind til ham? - Han sover lige nu.
Hvad med dig, hvordan har du det?
Vil du se Alex?
Lad os tage hjem.
Jeg må hen til Mark hos tante Sarah, men jeg kommer i morgen tidlig.
- Jeg er ikke sulten. - Spis lidt, du får brug for kræfter.
Tag det roligt, jeg dør ikke af sult, jeg er ikke som den anden pige.
- Fader, jeg tror, jeg er et menneske. - Ti, dæmon!
Tag det roligt, fader. Vi er sammen til evig tid.
John, er du sikker på, Mark er din søn?
Du prøvede at undgå, at Lucy blev gravid og så alligevel...
Husker du Steve, Lucys kollega, der så så godt ud?
Går det?
- Hvad skete der? - Ingenting.
Jeg går op på mit værelse.
Det er første gang tingen har vist sig udenfor hendes værelse.
Den vokser sig stærkere, ikke?
Jeg får hjælp, jeg var for selvsikker, jeg kan ikke klare det alene.
- Hvem ringer du efter? - Fader Ennis, min mentor.
Han er i Rom, så der går nogle dage, før han er her.
Jeg har sagt det til Emma, men det er vigtigt, at I også ved det.
Sørg for, at Emma aldrig er alene med nogen.
Og en ting mere.
Du må glemme det, du høne lige nu.
- Det, hun sagde...! - Djævlen lyver altid.
Du må ikke lade ham udnytte dig til sine egne formål.
- Jeg går i seng, godnat. - Godnat.
At han ikke er din søn! Hvordan kan du overhovedet tænke tanken?
Jeg har ikke i sinde at lade mig teste.
- Hej. - Hej.
- Er de søde ved dig? - Ja, giver du mig min bold?
Hvad får jeg til gengæld? Et kys?
Hvis jeg ikke får noget til gengæld, beholder jeg den.
Det er min bold, far gav mig den!
- Skrid, jeg siger det til faster. - Grib!
Du er dum.
Mark, hvor skal du hen? Kom tilbage, undskyld.
Jeg er ked af det.
Emma...
Det hele er min skyld, jeg dræbte ham.
- Skal jeg fortælle mor sandheden? - Det er for sent.
- Det var ikke din skyld. - Jeg burde bare begå selvmord.
Bortset fra alt andet fordømmer det din sjæl til helvede.
Lad ikke Marks død være forgæves.
Kom.
Mor, er du der?
Jeg vil fortælle dig noget, jeg burde have sagt før.
Det er alt sammen min skyld, det hele.
En dag besøgte jeg morbror.
Jeg fortalte ham, jeg havde brugt ouija-brættet.
- Hvorfor gjorde du det? - Det ved jeg ikke.
Jeg troede, han blev vred, men han lo og sagde -
- at så let påkalder man ikke Djævlen.
At lege med ouija-brættet var ikke nok.
Jeg troede, det var det, man gjorde med ouija-brættet.
Jo, men ikke Djævlen, for at påkalde ham, må man foretage et blodoffer.
- Ofre sit eget blod? - Netop.
Morbror Chris ved en masse om det.
Han har en masse bøger om Djævlen i lejligheden.
Han viste mig, hvordan pigen, der døde, gjorde det.
Anna påkaldte Djævlen med pentagrammet her tegnet i blod.
Jeg lod som om jeg var ligeglad, men jeg huskede hvert et ord.
Till min fødselsdag brugte vi ouija-brættet igen.
Ånd, giv os et tegn.
Morbror havde ret, det var spild af tid.
Da jeg kom hjem, sad I og ventede på mig.
Hvor fanden har du været? Ved du hvad klokken er?
Du kunne se, jeg var fuld, og råbte ad mig.
Du har udgangsforbud i en måned, og der er ingen lommepenge.
Jeg hader dig, jeg hader dig virkelig.
Gå i seng, gå i seng nu!
Jeg har aldrig været så vred før, jeg var virkelig, virkelig vred.
Det, der skete bagefter, var ikke nogen ulykke.
Jeg faldt ikke i badeværelset, jeg gjorde det med vilje.
Jeg skar mig selv, fordi jeg havde lyst til det.
Jeg tegnede pentagrammet ligesom den pige.
Jeg ville ikke...men jeg kunne mærke, at noget overtog min krop.
Han spurgte, hvad jeg ville.
Jeg vil være fri.
Jeg sagde, jeg ville være fri. Fri for jer.
Jeg vidste ikke, det ville gå sådan, jeg troede ikke, Djævlen eksisterede.
Jeg er ked af det.
Sig noget... Mor, sig noget.
Vil du ikke nok sige noget?
Sig noget.
Mor?
Hvad gør du?
Mor! Hvad gør du!
Hvad gør du?
Mor, du må ikke...
Du må ikke...
Hvad er der i vejen med dig, se på mig, hvad er der?
Mor?
Hvor skal du hen? Undskyld.
Jeg er virkelig ked af det.
Tilgiv mig.
Nej!
Mor, der sker ikke noget med dig, det skal nok gå.
Kan du høre mig, elskede? Sarah tager med dig til hospitalet.
Fader Ennis? Det er Christopher. Fik du min besked?
Du må komme, det er meget...
Undskyld, monsieur. Jeg glemte det.
Godmorgen. Jeg tager tilbage til hospitalet med nogle ting til mor.
- Hvordan har hun det? - Hun hviler sig.
- Må jeg tage med? - Nej, lad hellere være.
Christopher kommer snart ned. Han kører dig derhen, hvis der sker noget.
Vi ses senere.
Hvordan har du det?
Emma...
Din mor skal nok blive rask. Gud lader ikke...
"Ikke noget dårligt..." Jeg ved det, det sagde du også på hospitalet.
Jeg fortsætter ikke med eksorcismen.
Den har ikke hjulpet til nu, så hvorfor tror du, den virker?
Emma, jeg beder dig...
Jeg beder far indlægge mig på et psykiatrisk hospital.
- Du er ikke sindssyg, min ven. - Ikke?
Jeg ser insekter, der ikke er der. Jeg hører stemmer.
Og jeg kan være årsag til alt det, der er sket.
- Hvis du havde set, hvad jeg har set... - Netop, jeg har ikke set noget.
- Jeg vil se båndene. Alle sammen. - Det kan jeg ikke give lov til.
- Det er for hårdt for dig. - Så glem det.
Hør på mig.
Der kommer en præst om nogle dage, sammen vil vi kunne hjælpe dig.
- Jeg er ligeglad. - Tænk på dine forældre.
- Du kan ikke... - Viser du mig båndene?
Undskyld det før, det var ikke meningen at være uforskammet.
Glem det.
Jeg går op.
Jeg forstår dig ikke, præst.
- Ti, eller... - Hvad?
Du prøver ikke at få mig til at forlade kroppen.
Hvad vil du egentlig? Hvad er det, du leger?
- Du er jo tiltrukket af mig. - Ti stille.
- Hvorfor gjorde du det? - Emma, har du det godt?
Far, far, far!
Ingen hører dig. Stop!
Farmand, elsker du mig?
- Slip ham! - Skide præst!
Takket være dig, er jeg blevet stærkere og stærkere.
Frels os fra det onde, thi riget og magten er Din.
Endelig fik jeg dig.
Du skal ikke være nervøs, Gud lader ikke noget ondt ske dig.
Anna var ikke død, hvis jeg havde fået lov at afslutte det, jeg indledte.
Du kan ikke lade Marks død være forgæves.
Jeg huskede det hele.
For at påkalde Djævlen må man give et blodoffer.
Hej.
Jeg ved det har været hårdt, men han må ikke vinde.
- Vi må kæmpe videre. - Du har ikke bekæmpet ham.
Du har ikke prøvet at fordrive dæmonen.
- Vær ikke fjollet. - Jeg har set båndene.
Du kan umuligt forstå indholdet af de bånd.
Jeg er ikke dum!
Du vidste, at hvis jeg fulgte din anvisning, virkede påkaldelsen.
- Alligevel fortalte du mig det. - Det passer ikke.
- Du traf beslutningen. - Det var en skide fælde. Du er skør!
Du er skingrende sindssyg!
- Lad mig være. - Jeg satte ikke en fælde for dig.
- Rør mig ikke. - Du må forstå det.
Jeg ville sikre mig, at det, der skete for Anna og nu for dig, ikke sker igen.
Du har ødelagt mig og min familie.
Ingen har nogensinde bevist Djævlens eksistens.
Du og jeg har gjort det sammen. Vi har det på video.
Nu vil alle lære sandheden at kende.
- Hvorfor tog det så lang tid og... - Han skulle vokse sig stærk, så jeg...
Jeg er frygtelig ked af det, men jeg havde intet valg.
Nu er han for stærk til, at jeg kan overvinde ham alene.
Men når Ennis kommer, får det en ende, det lover jeg dig.
Giv mig båndene.
Mark døde på grund af dig.
Mark døde på grund af dig!
Jeg vil altid angre, at jeg ikke kunne redde ham.
Jeg lover dig, at han vil blive husket som en martyr.
- Jeg fortæller alle det. - Nej, Emma, nej!
- Du er syg, jeg hader dig! - Det her er større end os alle sammen.
Stop, Emma! Giv mig...
Nej!
Undskyld, Emma, stop, jeg er ked af det.
Det gør mig ondt, men jeg kan ikke tillade, at du ødelægger sandheden.
Hvor er de?
- Giv mig dem. - Hvor er du ynkelig, præst.
Ved du hvad? Din plan var latterlig.
Tror du ikke, Ennis og hans venner i Rom allerede kender sandheden?
Dine bånd har intet formål. Hvis jeg ville, havde jeg ødelagt dem.
Hvorfor tror du ikke, jeg gjorde det? Du er naiv, præst.
- Du knuste din families liv forgæves. - Du lyver.
Nej! Herrens kors.
Jeg uddriver dig, du mest onde...
Lad alle inkarnationer af vores fjende træde frem og vige for Gud.
Han beordrer dig til det, Han som regerer over have, vinde og storme.
Frygt mig og vær angst.
Jeg befaler dig at forlade dette uskyldige barns krop i Kristus navn.
Forlad den.
Gud befaler dig det. Helligånden og Guds søn befaler dig det.
- Helligånden befaler dig det. - Vær ikke dum, præst.
- Gud skabte... - Tag det roligt.
Det er næsten overstået, du har gjort det godt, lille præst.
Et godt stykke arbejde.
- Hvad mener du? - Uden dig var det aldrig lykkedes mig.
Så meget smerte. Familien viste sig at være en fest.
Nej!
Gud, der ofrede sin eneste søn for den, der tror på Ham, byder dig...
Hvad fanden gør du?
Forlad dette uskyldige barns krop.
- Det er ikke din datter. - Din skide præst!
Rører du min datter igen, slår jeg dig ihjel!
Det er næsten overstået.
Far?
Nej, far! Nej!
Der er han. Alt det, der er sket, er hans skyld, det hele.
Hvis det ikke var for ham, var Mark ikke død.
Mor var ikke blevet sindssyg.
- Jeg ved det, jeg ved det godt. - Nå...
Hvad vil du gøre ved det, søster?
Jeg kan ikke.
Du er en kryster, Emma.
Du lod ham knuse din familie, og så gør du ikke noget.
Jeg væmmes ved dig.
Det her er din sidste chance. Dræb ham og hævn dem.
Det er sandt, søster.
Dræb ham, du må dræbe ham, Emma.
Jeg beder dig, dræb mig.
Dræb mig.
- Dræb ham nu! - Hold kæft en gang for alle!
Nej... Jeg ville dø. Jeg vil være død.
- Død. - Emma? Mit navn er Ennis.
Jeg er en gammel ven af din morbror.
Det er overstået nu. Djævlen er væk.
- Hvordan ved du det? - Åbn din hånd.
- Hvorfor forsvandt han? - Jeg ved det ikke.
Måske troede han, du var død.
Eller også opnåede han det, han ville. Det er umuligt at vide.
- Hvor er min morbror? - Det gør mig ondt, Emma.
Men jeg er bange for, at Christopher ikke ventede på Guds dom.
Det, fader Taylor gjorde, er utilgiveligt.
Men vær forvisset om, at Gud lader ham sone sin brøde.
- Båndene? - I sikker forvaring, tænk ikke på dem.
Ingen kommer nogensinde til at se dem.
Jeg vil have min familie tilbage.
Kan din Gud give mig det?
Fader? Kan han?